Tidligere:
Jeg vil hjelpe folk. Det var derfor jeg ble etterforsker.
-Jeg hørte hva du sa. -At jeg er en vampyr.
Etter forrige gang-
-visste jeg ikke om jeg ville få se deg igjen.
Det var mye å ta inn.
Enkelte er ikke ment for hverandre.
Beth har en kjæreste-
-og etter ekskona mi, Coraline, er det vanskelig for meg å stole på noen
Jeg vet vi har fått en litt dårlig start.
-Men jeg har hørt fine ting fra Beth. -Fint det sies gode ting om meg.
Hun sa også at det aldri er kjedelig sammen med deg.
Vampyrer kan være ute i dagslys, men for mye direkte sollys er dødelig.
Og overlevelsesinstiktene er enkle. Holder man på å dø, må man ha blod.
Nei, ikke ditt. Ikke på denne måten.
Etter en stund må du stanse meg.
Sånn. Hvis dr. Rosin sier det er i orden, er det i orden.
-Føler du deg bedre nå? -Jeg følte meg bra før.
Vel, jeg føler meg bedre.
Det er et merkelig kutt. To, mener jeg.
Det var ganske sprøtt der ute i ørkenen, hva?
Ja, litt.
Det er rart at Mick ikke har vært på besøk siden da.
I hvert fall for å se hvordan det går med deg.
Jeg har det bra.
Men en stund var det som om han var der-
-hver gang vi åpnet døra, og nå er han forsvunnet.
Det var vel ikke noe jeg sa?
Beklager, hva sa du?
Hvis jeg har lært noe på 85 år, er det at det man ønsker...
Se deg for.
...ikke alltid spiller noen rolle.
Beklager.
Man kan ønske å komme et sted. Man kan ønske å være presis.
Man kan ønske å unngå noen til deres eget beste, fordi-
-for eksempel fordi man drakk blodet deres i ørkenen.
Se deg for.
Men om universet vil noe annet-
-kan man ikke slippe unna.
Mick.
Hei.
-Vi snakket nettopp om deg. -Ja.
-Hva gjør gjør dere her? -Hva gjør du her?
Vi skal ta en blodprøve.
Blodprøve?
-Skal dere...? -Gifte oss? Nei, nei.
På grunn av dette. Josh trodde jeg kanskje hadde stivkrampe-
-fra nettinggjerdet.
-Hva gjør du her? -Det samme. Blod. Prøver.
Jeg må ta noen blodprøver.
Jeg har lagt igjen en beskjed til deg.
Faktisk så la hun igjen fire.
-Det har jeg ikke fått med meg. -Vel, nå vet du det.
-Så ring når du får mulighet. -Ja.
Eller enda bedre, kom på middag i morgen.
Vi har bedt noen venner for å feire vårt første år sammen.
-Mick vil ikke... -Jo, jeg vil.
Men jeg kan ikke.
Beklager. Men gratulerer. Det er... Ett år.
Det er virkelig fint.
Takk.
Vi ses.
Vi har det vi ønsker oss-
-og million med tilfeldigheter vi ikke kan kontrollere.
Hendelsene som fører oss til et bestemt sted til en bestemt tid-
-og forandrer livene våre for bestandig.
Hvem kontrollerer de tilfeldighetene?
Jeg vet bare at det ikke er oss.
ESKORTE
Å nei, kjære. Jeg kan ikke.
Ikke med deg.
Så gå din vei, så sier vi at vi er skuls.
Vet du, du var mye penere på bildet.
Hei. Våkn opp. Vi har en sak.
Oppskrifter?
Josh og jeg skal ha noen venner på besøk.
-"Coq med tykk saus"? -Det er fransk for "kylling".
Likevel...
-Du sa vi hadde en sak? -Drap. Dette vil du like.
Los Angeles-politiet Rapport
NN, mulig eskortedrap.
-En eskorte? -Pikante greier.
Kilden min sa: "Svært spesiell m.o."
-Tror du det er...? -Som San Francisco-fyren.
Dekningen i media lokker fram de perverse.
Prøv en copycat-vinkling.
Jeg er i gang.
Det er nesten skremmende hvor godt du liker det.
Mick St. John PRIVATETTERFORSKER
-Hun kom hit for å bli skuespiller. -Hun var i Our Town i tiende klasse.
Hun var den viktigste.
Du vet, den som har all snakkingen.
Plutselig fikk vi ikke tak i henne.
Brevene våre kom tilbake-
-og telefonen hennes var koblet fra.
Jeg har hørt den samme historien i flere tiår.
Småby-skjønnhet som drar hjemmefra på jakt etter spenning og finner det.
Pleide å ende opp med å danse i et bur-
-eller, hvis hun hadde flaks, med å bo i en leilighet-
-betalt av en tre ganger så gammel mann.
Men i det siste har jeg hørt noe annet.
Hele byen visste det, men ingen sa noe til oss.
Vi var de siste som fikk vite det.
At hun var på Internett som eskorte?
Vi forsøkte det nummeret, men hun har ikke ringt tilbake.
Og de anmelder dem på Internett.
Som sugger på en auksjon.
Jeg skal finne henne for dere.
Det lover jeg.
Trekk unna.
Ingen bilder.
-Skru av kameraene. -Hei, hei. Du.
Kom igjen, vi må holde alle unna.
Ha litt yrkesstolthet. Hei. Hei, du.
Ikke tving meg til å ta fra deg kameraet.
Jeg ba alle holde seg unna. Beth, kom igjen, du kan dette.
-Hvem er det? -De hørte leiligheten var ledig.
-Hadde lyst på den. -Er de fra FBI?
-Ingen kommentar. -Kan jeg sitere deg på det?
Vi har en alvorlig situasjon her. Du må gå din vei.
Ok? Vær så snill, for en gangs skyld.
Er det som San Francisco, eskortedrapsmannen der?
-Copycat? Eller kom han til L.A.? -Trekk unna. Vi kommer ut.
Er det derfor FBI er her? Han har kommet til L.A.?
Beth, vet du hva du trenger? Du trenger en av-bryter.
Så journalistvennen din... Hva er det hun heter?
-Du vet hva hun heter. -Ja, Beth. Greit.
Hvordan har det gått etter happy hour?
Fint.
Kjenner jeg deg rett, betyr det at du unngår henne.
Du er romantisk i teorien, men virkelighetens tann mot kjøtt...
Du sa du kunne hjelpe meg med å finne den savnede jenta.
-Gjorde jeg det? -Ja.
Hva tror du han gjør her?
-Den nye kammertjeneren din? -Nei.
Maestro av alt telefonisk.
Rider England.
Mick St. John.
Jeg hører du leter etter noen.
Ja.
"En perfekt tier"?
-Har hun knust hjertet ditt? -Nei, foreldrenes.
Hun krever referanser.
Jeg vil ikke gå ut med henne. Jeg trenger bare adressen.
Ikke noe problem.
Hører du? Ikke noe problem.
Ikke noe problem.
Ting har virkelig forandret seg på 400 år.
Ja, det finnes ingen vanlige bordeller lenger.
Enda et tap i den digitale tidsalder. Nå er det kategorier.
Blonde, asiatiske, brystfagre, modne.
Ryttere. Valg, valg, valg.
-Veldig effektivt, veldig amerikansk. -Du høres nesten nostalgisk ut.
Hva skjedde med fire jenter som underbød hverandre på et gatehjørne?
Greit.
Her.
Wilshire Corridor. Proffene elsker høyreiste bygg.
Takk skal dere ha.
Hør etter, alle sammen.
Skål for dere.
Sammen i et år nå.
-Skål. -Vent, jeg er ikke ferdig.
-Er det noen andre som dør av tørst? -For dere.
Og øyeblikket da dere traff hverandre.
De eneste bilene på en p-plass på størrelse med Rhode Island kolliderer
Du sa: "La forsikringsfolkene kalle det en ulykke. Men det er skjebnen."
Så skål for...
-Forsikringsfolk. -Skjebnen.
-For skjebnen. -Skål.
Skål.
Beklager. Jeg venter på en telefon.
Hei.
Ja, det går bra.
Ja, jeg kan i kveld.
Om to-tre timer, kanskje?
Nå? Nei, jeg er opptatt.
Nei, nei, jeg har lyst. Ok.
Jeg er lei for det.
Jeg har en merkelig sak. Jeg kan komme inn på likhuset i kveld.
-Vil du heller være på likhuset? -Nei, ikke heller. Det er bare...
Jeg kan sikkert komme inn i morgen tidlig.
Nei, det går bra.
Må du, så må du.
-Takk for at du er så forståelsesfull -Ja, jeg er så forståelsesfull.
-Ok, du er sint. -Jeg er ikke sint.
Vel, et eller annet er du.
Du må innrømme at det var ganske uforskammet.
Vennene dine er der inne.
Du inviterer dem hit, og så ringer han og du stikker.
-Hvem ringer? -Mick St. John.
Det var ikke Mick St. John.
Det var en kontakt jeg har på likhuset.
Hva hadde du trodd?
Jeg så hvordan dere så på hverandre da vi traff ham.
-Å, for himmelens skyld. -Ærlig talt.
Jeg kunne ikke unngå å se det.
Dette er ikke det rette tidspunktet for denne samtalen.
Det er ettårsdagen vår.
Ett år sammen. Jeg har laget kylling. Vennene dine er her.
Jeg kommer tilbake så fort som mulig.
Vet du hva?
Ta deg god tid.
Vanligvis behøver ikke vampyrer prostituerte.
Med villige freshies og vampyrers tiltrekningskraft-
-er det ingen grunn til det.
Men dette var annerledes.
En vampyr hadde vært her.
Jeg kunne lukte det gjennom døra.
Kamp, motstand, og til slutt nederlag.
Og det var ikke bare offeret.
Det var vampyren som gjorde det mot henne.
-Skynd deg. Sjefen kommer straks. -Det tar ikke lang tid.
-Hva ser du etter? -Det vet jeg når jeg ser det.
-Hvorfor er hun ikke identifisert? -Det er hun, på en måte.
Ikke ifølge denne.
Hun hadde et strippernavn.
Kaller henne NN til vi finner ut hvem hun egentlig er.
Herregud. Gjorde han dette?
-Synes du det er morsomt? -Du betaler meg 50 dollar...
...for å se ei død jente naken, så jeg antar du er med på hva som helst.
Du er syk. Vet du det?
Det er sjefen.
God kveld, sir.
Er dere sikre på at dere vil gjøre det?
Vi må få vite.
Ok.
Dr. Werzer til radiologi.
Det gjør meg vondt.
Det er ikke henne.
Alle er gått nå. Du kan reise deg.
-Hva gjør du her? -Jeg skulle spørre deg om det samme.
Nei, den som gjemmer seg i det andre rommet, begynner.
Det er en sex-drapsmann der ute.
Jeg vet ikke om "sex" er det rette ordet.
Men det går rykter om en underlig m.o.
En biter?
Det er en underdrivelse. Jeg vil ikke si noe stygt om noen.
-Men jeg tror det kan være... -Det er en vampyr.
En ekstremt frustrert og farlig en.
Din tur.
-Hva? -Hva gjør du her?
-Sporer du samme mann? -Jeg leter etter ei jente.
Datteren til det paret. Hun er en eskorte.
Ikke denne?
Nei. De kom til L.A. sammen etter high school.
De delte leilighet.
Tok du dem med hit for å se datteren død?
Jeg trodde jeg ville finne henne i live i leiligheten.
Den viste seg å være et åsted.
-Hvilket åsted? -Wilshire Corridor, 87...
-18? -Ja.
Det var slik jeg endte opp her.
Jeg fryser. Vi går.
Jeg skal bare si det.
Synes du ikke det er litt rart at vi treffer hverandre her?
-Egentlig ikke. Hva mener du? -Du har unngått meg.
-Nei. -Jo.
Helt siden ørkenen-
-har du latt være å ta telefonen, unngått meg.
Og så treffer vi hverandre to ganger. Først i sentrum, så her.
Ved å følge to ulike veier ender vi opp på samme sted.
Synes du ikke det er litt merkelig?
Jeg er ikke så opptatt av å kate- gorisere ting som merkelig og ikke.
Vampyrer er dårlige løgnere.
Innrøm det.
Jeg synes ikke det er noen stor sak.
Det er en stor sak. Jeg ga deg næring.
Du holdt på å dø, og jeg reddet deg med blodet mitt.
Med blodet mitt, Mick.
-Og nå er vi her sammen. -Hva vil du jeg skal si?
Hva vil du jeg skal si?
Jeg vil du skal innrømme at det skjedde noe mellom oss.
Greit.
Greit. Det skjedde noe.
Hvis du skal si det på den måten...
Hva om jeg ringte deg tilbake?
-Hva ville skje? -Hva mener du?
-Du forstår at jeg er en vampyr? -Ja.
Og har du ikke en middag i kveld?
Jeg sier bare at jeg er her, og det er du også-
-og det må være en grunn til det.
Hjelp meg med å finne drapsmannen, og jeg tror du vil finne jenta.
-Hei. Hvordan går det? -Bra.
-Tror du vi klarer det? -Ja.
-Greit, ha en fin dag. -I like måte. Vi ses i morgen.
-Ja? -Hallo. Cherish?
Hvem er det?
Jeg er venn av den gamle romkameraten din, Jazzmyn.
-Hvordan har hun det? -Aldri hatt det bedre.
-Jeg skal hilse. -Jaså?
For vi har vært litt uvenner etter at hun stjal den gamle nettsiden min.
Ja, hun er lei for det.
Hun sa jeg burde ringe deg.
Jeg driver privat nå.
Jeg er ikke ute etter å få nye venner.
Jeg kan gi en betydelig donasjon.
Fem hundre roser?
Ok.
-Per time? -Greit.
Og det er sikkert at Jazzmyn ikke vil reagere?
Jeg lover-
-hun vil ikke si et ord.
Man skulle tro du hadde lært å stave "predator" nå.
-Var det interessant på likhuset? -Jeg er lei for at jeg måtte gå.
Ikke si det til meg. Si det til mannen som svidde middagen.
-Var han sint? -Egentlig ikke.
Det er poenget.
Hva er det som skjer med dere to?
Hva mener du?
Dere har vært sammen i et år, og dere bor ikke sammen.
-Vi ligger over hos hverandre. -Akkurat.
Er det ikke på tide det blir alvor?
-Jeg mener alvor. -Når det gjelder lik på likhuset.
Er det en annen?
-Nei. -Virkelig?
Nei.
Nei. Hvor kommer dette fra, egentlig? Du sa Josh og jeg var skjebnebestemt.
Skjebnen er vel og bra, men menneskene må få det til å skje.
Skjebnen vil ikke lage en ny nøkkel og flytte dine ting til ham.
Hvis det er det du vil, mener jeg.
Universet sender deg et tegn, og du bare...
Ser du? Det er et tegn. Men du må svare.
Det er ikke Josh.
Den døde het Natalie Hall. Yrkesnavn, Jazzmyn.
To Z-er og en Y.
På skolen ble hun kåret til den med størst sjanser til å lykkes.
Jeg vet ikke hvordan det gikk med de andre, men det virker lite trolig.
Favorittsitat: "Moro i sola, sex i skyggen."
Man skal være forsiktig med hva man ønsker seg, hva?
Gjesten din, sir.
Josef, Rider, møt Beth Turner.
Beth Turner. Buzzwire.
-Så vakre kvinner på Internett. -Takk.
Tror jeg.
Skal dere fortelle meg hva jeg gjør her?
Mick sa du hadde en flott stemme.
Rider har en liste over alle anrop-
-til den døde jenta det siste døgnet hun levde.
En av dem er antakelig drapsmannen.
-Så du vil jeg skal ringe? -Rask i oppfattelsen.
-Og snakke med ham? -Hvis vi har flaks, ja.
Hva skal jeg si? Jeg har aldri snakket med en seriemorder før.
Vær høflig. "Vær så snill. Takk."
-Bare gjør det... -Det eskorter gjør.
-Ja. -Ok.
Som du vil.
-Hallo? -Hei.
Hvem er det?
-Det er meg, Jazzmyn. -Å, deg.
-Jeg tenkte... -Hva? Hva tenkte du?
-Du vet. -Nei, jeg vet ikke, din idiot-hore.
Jeg har bedt deg ikke ringe meg.
-Jeg dreit meg ut. -Nei.
-Jeg ødela det. -Nei. Det går bra.
Det er ikke ham. Han tror hun er i live.
Det er ikke han vi er ute etter. Du var...
-Hun var... -Svært imponerende.
Heit. Veldig, veldig heit.
Neste?
Hallo?
-Hei. -Cherish?
-Er det deg?
-Er du der? -Ja, jeg er her.
Hvor skulle jeg ellers være?
-Vi skal fortsatt møtes i dag, vel? -Jeg klarer ikke å vente.
-Det er derfor jeg ringer. -Bra.
Det er jeg veldig glad for.
Du virker veldig hyggelig.
Vi kommer til å få det kjempegøy.
Så...
-Ja? -Vi ses på Greenies?
Vent. Han la på.
Det var rart. Det minnet meg om high school.
Høres ut som han vil ha en kjæreste, ikke en hore.
-Vet noen hvor Greenies er? -Jeg har aldri hørt om det.
Jeg skal undersøke det.
Samtalen var til en fasttelefon. 1730 Los Feliz.
Hvis avtalen er i kveld, bør dere skynde dere.
Kom.
Er vennene dine...?
-Hva? -Du vet.
Vampyrer?
Du ser det ikke, gjør du vel?
Skummelt.
Det høres ikke ut som...
Ok.
-Opp med hendene. Snu deg. -Slipp dem!
Hendene bak hodet.
Nå.
Ok. Greit, greit.
Cherish?
Ja. Hvorfor ikke?
Endelig, det er deg.
Jeg så bildet ditt.
Bare sett deg, hva?
Vet du hva?
Gi meg en dobbel.
"Mick St. John."
Aner du hvor nær du kom å bli skutt?
Aner du hvor nær du kom å få ansiktet revet av?
Jeg har aldri forstått hva det er med mennesker og kjefting.
Ikke at jeg ikke setter mer pris på rødmende, blod-til-ansiktet-uttrykk-
-enn jeg pleide å gjøre før jeg ble vampyr.
Men den lettelsen du får ved høyere blodtrykk-
-får deg til å overse ting, viktige ting.
...deg arrestert for dette. Forstått?
Hva er det?
Jeg vet ikke. Ser ut som et gammelt bilde.
-Ser ut som gamle horer eller noe. -Kan vi konsentrere oss om saken?
Ikke kaste bort tid på et bilde?
FBI har fyren.
Han er en einstøing, 38 til 45 år gammel.
Torturerte dyr som barn. Sengevæter.
Den fryseren-
-er et sted han oppbevarer trofeer fra ofrene.
-Så han er 38, hva? -Han er mellom 38 og 45.
Profilering er ingen eksakt vitenskap.
De sa vi kunne gå.
-Han er en guttunge, 16 kanskje. -16?
Vel, snart 200. Jeg så et bilde.
-For en besværlig alder. -Du sier noe.
Gutter på den alderen tenker på sex 20 ganger i minuttet.
Det er vitenskapelig fakta.
Ganger 200 år, det må være hardt.
-Burde vi si det til politiet? -Han er en vampyr.
-Det er nok best å la være. -Herregud.
-Hva er det? -Natalie Hall.
-Den tilhørte den døde eskorten. -Skjul den til vi sitter i bilen.
De ser på oss ennå.
Se.
Det er henne. Det er jenta jeg leter etter.
-Tror du han er sammen med henne? -Det kan godt hende.
Står det "Greenies"?
-Det er et nummer på baksiden. -Ring.
Så, hva er greia? Er du jomfru?
Det kommer an på hva du mener.
Jeg mener: Ville jeg være den første?
Den første?
Egentlig ikke.
Hvor gammel er du?
Det har jeg sagt.
21, ja. Jeg mener i virkeligheten.
I virkeligheten?
197 og et halvt.
Du virker som en hyggelig gutt.
-Er du sikker på at...? -Ikke ta den.
Greit, greit. Bare...
Jeg ble satt over til Cherishs svarer.
Det er et offentlig sted med masse folk. Det burde gå bra til vi kommer.
-Hvor langt er det dit? -Det er ved stranda. Snart framme.
Vi kan kjøre litt, spille.
-Kjøre? -Berg-og-dal-banen. Du vil elske den.
Jeg har ikke tid til det.
-Kom hit. -Du kan vente.
Jeg vil ha deg nærmere.
-Hvordan funker det, egentlig? -Hva da?
Du vet, sex-greia.
Har ikke foreldrene dine fortalt deg det?
De hoppet over det som hadde med vampyrer å gjøre.
Vampyrer og mennesker.
Jeg snakker rent hypotetisk, tro meg.
Kyss meg.
-Aldri i livet. -Som om du mener det.
Vil du vite hvordan det funker?
-Det gjør det ikke. -Så det er umulig?
Det er ikke umulig, det er utilrådelig. Det ender aldri bra.
-Aldri? -Vi er nesten framme.
-Du bør sjekke nummeret igjen. -Ok.
-Kanskje du burde roe deg ned. -Nei.
Kanskje du burde gjøre det du får betalt for.
-Jeg går. -Ikke ta den.
Ja?
Sitt stille.
Fikk du svar? Hva skjer?
Jeg vet ikke. Hør.
Hallo? Hallo, Cherish?
Gi meg telefonen.
Cherish?
-Er det noen der? -Du blir med meg.
Denne veien.
Jeg kan høre deg, og jeg vet hva du er.
Jeg forstår hvorfor du gjør dette.
Bordellen, var det det?
Hvem forvandlet deg? Hva gjorde de?
Er du der?
-La henne gå. Jeg vet du har lyst. -Hvem er du?
Hvem er du?
Jeg heter Mick St. John, og jeg vet at du er en vampyr.
Hvor fikk du tak i dette nummeret?
-Du er en vampyr som meg. -Å, som deg, hva?
-Jeg vet hva hvordan du har det. -Å, så det vet du?
Jeg vet du føler det som skjebnen har spilt deg et ondskapsfullt puss.
Som om du vil våkne en dag og oppdage at det var en feil.
Men du våkner ikke. Ikke mens årene går, tiårene.
Århundrer, Mick. 200 år.
Jeg har ikke valgt noe av dette.
-Det ble gjort mot meg. -Man har alltid et valg.
Ja visst.
Akkurat.
-Du burde kjøpe dem. -Vent. Bare et øyeblikk.
-Ja. -Så Santa Monica?
-Ja, den. -Ja.
Ja. Så vi burde være der.
Slipp meg.
Slipp meg!
Du behøver ikke gjøre dette.
Slipp henne.
-Vent, vent, vent. -La meg være i fred.
-Han skulle drepe meg. -Det går bra.
Det behøver ikke være slik.
Jeg vet hvordan du har det.
Jeg har opplevd det selv.
Hører du meg? Jeg vet hvordan det er.
Tror du det? Tror du at du vet det?
Det er umulig. Du ble forvandlet da du var 30?
Jeg sitter fast.
Jeg har alltid ønsket å vokse det av meg, og nå vil jeg ikke det.
Noen gang.
Noen sviktet deg.
Tror du det?
Du er ikke den eneste.
Har du noen gang elsket noen fullstendig?
Slik at hun betydde alt for deg.
Du ville gjøre hva som helst for henne.
Har du noen gang elsket noen på den måten?
Slik at du glemte deg selv, og bare tenkte på henne.
Jeg vil elske deg for evig.
-For evig. -For evig?
Ja.
Det har ikke jeg.
Hvis jeg har lært noe på 85 år-
-er det at det vi ønsker, ikke alltid spiller noen rolle.
Man kan ønske å komme et sted.
Man kan ønske å overleve.
Men hvis universet vil noe annet-
-kan man ikke slippe unna.
Hei.
-Hvor er kameraene? -De vil ikke at det skal bli kjent.
"Eskort i livsfare. Gjenforent med foreldre."
Det er omtrent den beste historien vi har hatt.
-Hun vil ikke på Internett. -Siden når da?
Jeg må gå.
Kanskje det er million med tilfeldig- heter vi ikke kan kontrollere-
-som fører oss til et bestemt sted til en bestemt tid.
Eller kanskje det er valgene våre.
Handlingene våre.
Hvis jeg har lært noe på 85 år-
-så er det at det vi ønsker, ikke alltid spiller noen rolle.
Du bare gikk.
Du var opptatt med redaktøren din.
Du kunne i hvert fall sagt ha det.
Ha...
...det.
Det vi ønsker, spiller ikke alltid noen rolle.
Men på den annen side-
-noen ganger er det alt som gjør det.